Jag klev av bilen i en liten håla. Jag har varken pengar eller planer.
Det jag behöver är ett järn, en kall dusch och en het fjälla.
I vilken ordning som helst...
Just det, jag behöver en sak till. En strategi.
Vore det inte för otur, skulle jag inte haft nån tur alls.
Kan jag hjälpa er?
Antingen hade turen vänt eller så hade ödet mer otur i beredskap.
Huset behöver lagas, men det är litet...
Hon babblade på, men hennes höfter sa det väsentliga.
Det har inte funnits nån karl i huset på så länge...
Det var uppenbart vartåt det barkade hän.
- Nästa drag var mitt. - Stopp!
Vänta! Säg inget.
Tiden är ute. Jag är ledsen. Nästa gång.
- Jag har 18 minuter kvar. - Jag vill inte höra mer i dag.
- Varför inte? - Litar du på mig, mr Follett?
- Vet inte, jag har bara varit här... - Annars är det ingen idé att komma.
- Jag sa inte att jag inte vill. - Bra. Gå, då.
Hej, Charlie! Hur är läget?
- Du är tidig. Hur kommer det sig? - Patienten var tvungen att gå.
- Vem var det? - Vet du vad "nyfiken" betyder, Lily?
Det är ungefär som frågvis, tror jag.
- Det var Henry Follett. - Ni ses ofta.
Du borde inte avslöja det. Snart berättar du om hans problem.
- Vad vill du veta? - Jag berättar aldrig nåt för dig.
- Hur är det, doktorn? - Bra, Elizabeth. Och du?
Mumford, hur länge har du bott här i stan?
Fyra månader och två och en halv veckor.
Och du har fler patienter än de andra två skrynklarna ihop.
- Det kan inte ens du veta. - Se på honom!
Du vet väl vem det är? Vet du inte det?
Det är Skip Skipperton. Blir han påkörd, får hela stan slå igen.
Jaså, det där är pandamannen.
Varför är du så populär? Vad är din hemlighet?
- Varför gillar du mig? - Jag vet inte, jag ska fundera.
Brokaw har bjudit in en astronaut, nån engelsk viktigpetter.
Han påstår att Himble-teleskopet har upptäckt 400 miljoner nya galaxer.
Ska det få mig att känna mig liten? Ska jag känna mig obetydlig?
I så fall funkade det inte.
Eftersom det är första gången kanske du kan sitta upp och se på mig.
- Berätta varför du kom hit. - Otålig för att vara hjärndoktor.
Kan jag få förklara det på mitt sätt? Tack, det vore fint.
Jag drömmer alltid samma sak.
Jag vaknar upp i mitt pojkrum i Ohio och inser att det är examensdag.
Det är inget problem, för jag visste om det -
- och jag har gått på alla lektioner, så jag är förberedd.
Sen ser jag mig själv springa genom korridoren. Det här är intressant.
Det är inte min skola, det är skolan i granndistriktet!
Trots att jag är tidig så är alla redan där -
- men det överraskande är att jag är den ende som är förberedd.
- Du måste tyvärr gå. - Så här kan du inte göra!
Det kan jag visst, Lionel.
Jag är advokat. Gillar jag mina klienter? Jag avskyr dem.
- Men jag kastar inte ut dem. - Jag kan vägra att ge behandling.
Jag tar inte betalt den här gången, men kom inte tillbaka.
- Finns det ingen dörr på baksidan? - Gå ut den här vägen.
- Det är ingen skam att få terapi. - Det kräver mod, Lionel.
Alla kanske inte har lust att ta en massa skit.
Det heter Hubble-teleskopet, inte Himble-teleskopet.
Jösses, vilket praktarsle.
Vad förväntar de sig av mig?
Vad har jag gjort som är så hemskt?
De beter sig som om de inte hade egna egenheter, men det har de.
Alla har nåt de inte är stolta över.
- Det har antagligen t o m du. - Mer än de flesta.
- Varför gaddar de ihop sig mot mig? - Jag tror att de oroar sig för dig.
Det är ungarna, inte Jeremy. Han har inget med terapin att göra.
Förutom att han alltid betalar. Han är väldigt generös.
Det är så förödmjukande att mina egna barn hotar mig.
Hur hotade de dig?
De sa att de inte ville ha med mig att göra om jag inte skaffade hjälp.
- Vad tycker du om det? - Bra ungar.
Du måste komma hem till oss på middag på torsdag.
Jeremy är hemma och du får träffa barnen.
Hej, Ainge!
- God kväll, Lily. - Hej, Doc. - Ainge...
I kvällens "Olösta mysterier"...
Hon var vacker och älskade hästar.
Trots att Shelly var en skicklig ryttare, dog hon i en ridolycka.
Hennes familj tror att sanningen är en annan.
I Indiana ställer ett oväder till problem för en motorcyklist.
Tragedin verkar oundviklig tills en kvinna dyker upp från ingenstans.
Du kanske kan hjälpa till att lösa ett mysterium.
Han hade redan en tatuering med "Naomi för evigt" -
- men de har gjort slut, så han måste ta bort den.
Men medan ärret, eller vad det heter, håller på att läka -
- så träffar han Heidi och blir störtförälskad -
- så i en handvändning byter han Amerikas vackraste skådespelerska -
- mot världens snyggaste modell.
- Vad menar du med "handvändning". - Tre, fyra nummer.
- Vecko- eller månadstidning? - Månadstidning!
Herregud... Hur ytlig tror du Brad är?
- Varför berättar jag det här? - Vad tror du själv?
Gör inte det där! Snälla, jag ber dig.
- Den där psykologgrejen. - Det ingår i showen.
Du måste låta folk röka härinne. Det är perverst.
Vad betalar de dig för att träffa mig?
Betalar inte skolan? Vad är det för upplägg?
- Det kallas "pro bono". - Pro bånge...?
Jag och mina kompisar läste en artikel:
"25 tecken att han är bra i sängen." Den var fascinerande.
- Var stod den? - New York Times.
För det första kunde han hantera frukt, vilket vi redan visste.
Du har många tecken.
- Har du tittat på mig i affären? - Tycker kvinnor att du är snygg?
Jag visste att du inte skulle svara.
Jag har tänkt på vad du sa förra gången -
- om att jag försöker gå ned i vikt och aldrig lyckas.
Du sa att folk skulle må bättre om de accepterade vissa saker.
Att de skulle känna sig lättade, eller nåt.
Jag kanske är en korkad brud, men hur deppigt är det ögonblicket?
Ögonblicket när man ger upp.
Hej... Du är doktor Mumford. Skip Skipperton.
- Hur är läget? - Inte illa.
Jag hoppades att vi skulle träffas, jag har hört talas om dig.
Tror du att vi kan...? Får jag bjuda på nåt att dricka?
"Hitta behovet och fyll det", sa min pappa.
Det säger säkert många farsor, men jag gjorde det och allt tog fart.
Skojar du? Panda Modem... Var fick du det ifrån?
Jag har alltid gillat pandor. Jag har varit i Kina och sett dem.
Det är sånt jag kan göra, om jag har lust.
Jag kan göra vad jag vill nuförtiden.
Vi tillverkar 23% av alla modem på marknaden, vilket är ganska bra.
När jag växte upp klappade skogs- industrin ihop, stan var nästan död.
Panda Modem ändrade på det.
Nästan alla i stan jobbar för mig eller är beroende av företaget.
Vilket är problemet.
- Vill du ha en till... vad det nu är? - Nej tack. Det är grapefruktjuice.
Grapefruktjuice? Häftigt! Jag tar en öl till.
Du vill att jag ska bli... din kompis.
Fast så är det egentligen inte. Du har problem och vill ha terapi -
- men det skulle vara dåligt för Panda Modem-aktien om det kom ut.
- Får jag ställa en personlig fråga? - Absolut.
- Har du funderat på att gifta dig? - Ja!
När Panda började blomstra träffade jag kvinnor från New York, L. A...
Modeller, skådespelerskor...
Kvinnor som aldrig hade sett åt mig innan jag kom på grön kvist.
Jag upptäckte att de inte älskade mig för den jag var.
De flesta av dem gillade mig inte, men hade gärna blivit mrs Skipperton.
Tänk dig - att gifta sig med nån bara för att han har pengar!
Jag måste kissa.
Får jag fråga dig en sak?
Den här stan heter Mumford. Det har den gjort sen 18...
1800... 1813!
- Frågan är: Du heter också Mumford. - Är det frågan?
Du kommer öster ifrån och du har samma namn som stan.
Häftigt!
Du får inte tro att du ska göra det här gratis.
Även om vi låtsas vara vänner, tänker jag betala dig som en läkare.
- Vet du hur mycket pengar jag har? - Jag tänker inte berätta om mina.
Jag har tre stora.
Jag skulle aldrig få ihop 3 miljoner dollar.
Nej, nej... Jag har 3 miljarder dollar.
Varsågod.
- Doktor Mumford... - Mr Crisp. Jag letar efter en stege.
Kan du följa med mig?
Jag borde gått till mottagningen. Jag var på väg, men så kom du hit.
Det gäller min dotter Sophie. Hon har ett problem.
Vi vet inte vad det är. Alla läkare ger oss olika besked.
Vissa kallar det Epstein-Barrviruset, andra kroniskt trötthetssymtom.
Syndrom. Kroniskt trötthetssyndrom.
- Du verkar insatt. - Lite. Det debatteras friskt.
Vissa säger att det bara är inbillning.
Hon var tvungen att flytta hem. Jag tror inte att det är så lyckat.
- Varför inte? - Av flera orsaker. Olika faktorer.
Skulle ni kunna ta emot henne?
Ta med henne till mottagningen i morgon klockan tre.
Det är inte säkert att hon följer med. Hon är ganska lynnig.
- Gör du aldrig husbesök? - Det brukar inte fungera så bra.
Det ger fel signal till folk som måste förändra på nåt.
Det här är kanon! Det är precis vad jag hade tänkt mig.
Det måste finnas många att kasta boll med.
Inte så många som du tror. De flesta har barn, fruar eller flickvänner.
De är upptagna.
Du är ju högsta hönset. Är de mer upptagna än du?
Nästan alla i stan jobbar för mig.
Det är inget kul att be en anställd kasta boll, det liknar en order.
Så är vi här...? Hur ska jag säga? Är problemet att du är ensam?
- Gillar du inte det här? - Det är klart, det är rena drömmen.
- Har du många vänner? - Lily och jag pratar ibland.
- Känner du Lily som har kafét? - Nej, men hon är en stilig kvinna.
- Hon är säkert 10 år äldre än du. - Stilig kvinna...
Hon bor under mig. Hennes hund är döpt efter Danny Ainge.
Säkert? Jag är den ende jag vet som gillar Danny Ainge -
- förutom Celtic-fans och Phoenix, antar jag.
Vet du att Ainge värvades av Blue Jays?
Vet du hur bra man måste vara för att spela både basket och baseball?
Och Lily har döpt sin hund efter honom... Häftigt.
Hur bra måste man vara för att göra det här?
Det här.
Jag hade gladeligen bytt det mot en plats i skollaget.
Henry Follett går visst hos dig. Han är min apotekare.
Han har rätt tunga sexfantasier.
De är bra - detaljerade. Inget grovt.
Gammaldags, från tiden när man tänkte på atmosfär och personer.
Hans fantasier är bättre än hans liv, så han är besviken på verkligheten.
Hans fru tröttnade och stack med barnen.
Jag undrade vart hon tog vägen...
Det är inte så enkelt, jag missar nåt som ligger mycket djupare.
Ett långt slag!
I fantasierna spelas Henry Follett av en snygg kille med stora biceps.
Kan du tänka dig vilket dåligt självförtroende han måste ha?
Jag skulle vilja nå dithän att han får vara med i sina egna fantasier.
Doktor Mumford. Det här är min dotter Sophie.
Varsågod och sitt.
Du får gärna lägga dig ner.
Nej, jag somnar bara. Det är för tidigt för mig att sova med dig.
Vad kan du berätta om det här?
Det är utmattande att tala om min utmattning.
Jag ville egentligen inte komma hit, men pappa såg så ledsen ut.
När började du må så här?
För ungefär sex månader sen. Herregud, det känns som flera år!
Jag skäms över det. Förr tyckte jag att såna här saker bara var båg.
- Vadå? - Det tänker du nu.
- Du tror att det är en massa trams. - Nej.
Jag såg det i dina ögon.
Det gör inget. Det kanske det är. Min mamma säger alltid:
"Ditt problem sitter i huvudet." Jag antar att det är sant.
Hände det nåt ovanligt i ditt liv när det här började?
Bytte du jobb, flyttade du, upplevde du nån förlust?
Det började efter min skilsmässa, men det är väl inte så misstänkt?
Jag var inte ledsen över skilsmässan - tvärtom.
Intressant... Man kan lösa sånt här, om man får några ledtrådar.
Även om du inte tror att det är verkligt?
Jag vet inte vad som är verkligt, Det är inte min starka sida.
Du är trött och har tvingats flytta hem, och jag kanske kan hjälpa dig.
- Vad skulle du göra? - Vi.
Flera saker, men jag måste träffa dig ofta.
Jag vet inte, jag orkade knappt ta mig hit i dag.
Jag kommer till dig. Vi kan börja med att gå.
Vi tar det i lugn och ro.
Jag har inte råd, och jag vill inte att pappa betalar.
- Det ordnar sig. - Du har rätt svar på allt.
Du verkar så hoppfull. Är du alltid så här uppåt?
Det har aldrig nån tyckt förut. Det måste bero på dig.
- Tack för att du kunde komma. - Tack för att du bjöd mig.
Ursäkta röran.
Det är många högtider på gång och bara åtta månader kvar till jul.
Jag vet inte var Jeremy håller hus. Han bor i stan tre nätter i veckan.
Jag vet att Katie är hemma, men Martin vet jag inte.
Jag lagar maten själv, så jag måste lämna dig.
Jag vet att jag är hemsk, men var snäll och ta för dig.
Jag har köpt en ny såspanna och det blir vår död om jag inte går in.
- Du är doktorn, va? - Du måste vara Katie.
Kom.
Skynda dig!
Smith & Hawkins, Scully & Scully, Cuddledown, Linen and Lace...
...PIow & Heart, Victoria's Secret, Wolferman's, Neiman Marcus...
...Coldwater Creek, Norm Thompson, J. Crew...
...Sharper Image, Garnet Hill, Hammacher Schlemmer.
Du måste vara Martin.
- Är det han? - Jag har visat honom.
Fattar du nu? Det är inget skämt.
Hej, ungar... - Å, hej!
Jeremy Brockett. Du måste vara doktor Mumford från Mumford.
Förlåt att jag är sen, trafiken var jävlig. Ta en drink så länge.
Det är så spännande när jag får det.
Ibland köper jag två av varje så att jag vet vad jag ska ge bort.
Så nu har jag två av allt.
Det här kommer du att gilla.
- Vet du nåt om kubanska cigarrer? - Nej.
Jag är strax tillbaka.
Det gör alltihop så mycket bättre.
Håll lågan en bit ifrån. Sådär, ja... Vrid den medan du drar inåt.
- Unnar du dig av livets goda? - Det har väl hänt.
Ingen som legat inför döden har sagt: "Jag unnade mig för mycket."
Jag trodde att det var: "Jag borde ha tillbringat mer tid på kontoret."
Poängen är att man bara lever en gång, så som zenbuddisterna säger:
"Lev i nuet."
- Vad jobbar du med? - Har inte Althea berättat det?
Vi har mest pratat om henne.
1985 lämnade fyra av oss firman och startade en investmentbank.
- Vi har 23 anställda nu. - Du har klarat dig bra.
Vi har klarat oss väldigt bra.
- Vet du nåt om missbruk? - Lite grann.
Jag är beroende av att vinna. Är man i röda zonen, måste man göra mål.
- Vad tycker du? - Den är god.
Nej... Jag menar Althea och hennes beteende.
Kan du bota henne?
- Vad är det för fel på henne? - Hon är knäpp, okontrollerad.
Antagligen för att hon bor här i Mayberry R.F.D.
Det är du som är doktor - vad tror du?
- Hon verkar väldigt olycklig. - Det visste vi redan, professor'n.
Frågan, den riktiga questionen, är varför.
- Kan du köra? - Ja.
Har du körkort?
- Men ingen bil? - Jag behöver ingen.
Jag tog körkort för två veckor sen.
- Är du bra? - Jag har kört sen jag var tolv.
Det förklarar saken.
- Kan du hjälpa mamma? - Jag försöker.
Du måste.
Nessa Watkins går hos dig, va? Du behandlar henne, eller hur?
- Vad är det för fel på henne? - Känner du henne?
Nej. På sätt och vis...
Hon är helt skruvad. Hon svälter sig fast hon redan är så mager.
Hon skulle kunna vara schyst, men hon bara super och knullar runt.
Då avskyr man verkligen sig själv.
Har du träffat nån större skithög än min styvfar?
Tack, Martin.
Det gör inget, Jeremy blir inte arg.
Springer man ut i gatan? Nej, jag tänkte väl det.
- Fin bil. Hur ser huset ut? - Det ligger vackert.
- Och familjen Brockett...? - Rena skräcken. Vad har du gjort?
Det har varit kaos här. Jag fick kalla in nationalgardet.
Sen tvättade jag och tittade på "20/20".
Det var chockerande. Visste du att regeringen var slösaktig?
Kom ihåg att det var jag som sa det. Och det är inte lätt att vara modell.
- Varför tittar du? - Jag har ingen manlig beundrare.
Inte för att jag bryr mig. Jag är trött på män.
De är så fängslade av sin egen skit. Den siste tog fyra år att bli av med.
Numera är en het träff en lång dusch, ensam, innan jag går och lägger mig.
Det... Det är skönt.
Och så slipper man lyssna hela tiden.
Förlåt, det var okänsligt av mig. Du gör ju inget annat.
KRONISKT TRÖTTHETSSYNDROM
- Jag lovar ingenting. - Vi vänder när du vill.
Det här blir intressant.
Mamma, det här är doktor Mumford.
- Mumford - som stan? - Ja. Angenämt, mrs Crisp.
- Vad står på? - Vi tar en promenad.
- Tycker du att det är en bra idé? - Doktor Mumford gör det.
Jag har överlämnat mig i hans vård. I dag, i alla fall.
- Vad är ni för slags doktor? - Psykolog.
- Ingen riktig doktor. - Nej, en oäkta.
Det är bäst att vi går annars backar jag nog ur.
Mamma är en riktig sötnos.
- Folk hatar mig när de känner mig... - Nu var hon på bra humör.
Det stör mig inte längre. Det är min far och min bror jag oroar mig för.
Det är du som drar röven efter dig.
- Är det termen för mitt tillstånd? - Är hon emot att du får hjälp?
Vi diskuterar det inte. Hon är besviken på oss allihop.
Särskilt på mig, men pappa också. Hon har inget emot min bror -
- men hon väntade sig inte mycket. Så går det när man gifter sig fel.
Jag ber om ursäkt. Negativa tankar gör allting värre.
Om du ska klara det här, får vi bara prata om positiva saker.
Är du säker på att din mamma är en hagga? Jag skojar.
Är det här behandlingen?
Ingen av de andra har försökt nåt liknande.
Just do it...
- Berätta om alla symtom. - Det är pinsamt, de är så många.
Jag är alltid trött.
Jag vill alltid sova, men om jag försöker, går det inte.
Musklerna och lederna värker. Jag känner mig som en gamling.
Eller som jag gjorde om jag hade tränat för hårt.
- Vad är det mer...? - Ont i halsen?
"Feber, ömma lymfkörtlar"...
Irriterad? Glömsk? Deprimerad?
Ja, ja och absolut ja. Och så blir jag förvirrad.
Det är de flesta. Det är förvirrande här.
- Var? - Livet.
- Nämnde jag huvudvärken? - Hade du det förut?
- Är den värre nu? - Nej, den är ungefär som förut.
- Äktenskapet var en lång huvudvärk. - Det kanske inte finns nån koppling.
- Jag kan få huvudvärk på en sekund. - Är det ett festtrick?
Allt som behövs är två motstridiga tankar. Till exempel...
"Promenaderna kommer att hjälpa Sophie." Men så tänker jag:
"Mumford, du gillar promenaderna, du lurar dig själv om nyttan med dem."
Vilken kopparslagare!
Kallar du dig vid namn i dina tankar?
Tror du att två motstridiga idéer samtidigt kan göra skada?
Drar man åt två håll samtidigt, blir det små rispor i vävnaden.
Då har mitt liv varit en enda stor reva.
- Hej, Skip! - Hej, Doc.
- Vi ska ju ses först på torsdag... - Ingen fara. Vad är det?
Hur många gånger har vi träffats?
Sex. Det har varit bra, som om vi är två kompisar som umgås.
Det här är jättesvårt.
Allt jag vill säga är svårt.
Vi är nästan som vänner, vi litar på varandra.
Jag vill berätta nånting, men först måste jag ställa en fråga.
Jag har aldrig berättat det här för nån, det är min största hemlighet.
Vissa saker är bäst att behålla för sig själv.
Du är ju psykolog. Ska jag inte kunna berätta allt för dig?
Det hänger ihop med min fråga.
Jag har märkt att ibland, när vi kastar boll eller nåt -
- så kan du liksom...
...berätta om dina andra patienter.
Det kanske är okej, jag vet inte mycket om psykologi eller etik -
- så jag kanske har missat nåt.
- Tror du att jag pratar bredvid mun? - Jag litar absolut på dig.
Men jag är orolig. Du ska väl inte berätta för nån om dina patienter?
Du har rätt, Skip. Det måste jag tänka över ordentligt.
- Det jag skulle berätta... - Med tanke på det du just sa...
Jag litar på dig, du har lyssnat mer på mig än nån annan.
Och jag orkar inte med den här hemligheten längre.
Jag ska gå rakt på sak, men den här hemligheten stannar mellan oss.
- Du vet att jag är bra på maskiner. - Du är Panda - modemens monark.
Och trots att jag tillverkar 23% av världens modem -
- så är jag oförmögen att ta kontakt med en kvinna som kan älska mig.
- För tillfället. - Det är sant - tro mig.
Vet du vad jag har gjort ensam i min verkstad i nästan två år?
Herr Hitta-Behovet-och-Fyll-Det. Hur jag tillbringar vareviga stund?
Gissa!
Kom igen - gissa!
- Runkar? - Nej! Fast det är en bra gissning.
Det jag har jobbat på, som världen behöver och ingen lyckats skapa...
En så gott som verklighetstrogen humanoid.
Ett könsbestämt, anatomiskt fungerande...
...sexuellt surrogat/livskamrat.
- Snedstreck vadå? - Sexuellt surrogat/livskamrat.
- En docka? - Nej, ingen docka.
Jag är Panda Modem, jag snackar om mycket mer än en docka.
Världen har aldrig sett nåt liknande, utom möjligen på film.
- Hur går det? - Tycker du inte att jag är galen?
- Så det var en affärshemlighet? - Nej, den är privat.
Det är psykotiskt - patetiskt! Är jag doktor Frankenstein, eller?
- Blir du inte äcklad? - Det låter som en bra idé.
- Verkligen...? - Absolut.
- Det var inte mycket till hemlighet. - Inte?
Det är okej, det är inget att skämmas över.
Du vill kanske inte att det kommer ut, och jag ska hålla tyst -
- men på en skala över mörka hemligheter får den bara en tvåa.
Vill du veta en hemlighet?
Jag ska berätta en hemlighet. Den stannar mellan oss.
Det här är hemligheten, Skip.
Jag är inte och har aldrig varit...
...psykolog.
Det är bäst att vi ger oss av. Följ min lampa och se upp var du går.
- Vem vet om det? - Bara du.
Det är dags att börja snacka, doktor Mum.
Vänta lite... Du heter väl det?
- Fan! Vad heter du? - Spelar ingen roll, kalla mig Doc.
Det spelar roll för mig. Jag har berättat en massa personliga saker.
- Jag kan berätta nåt annat. - Eller allt! Hur gick det till?
Vet du att alla däggdjur kan droga, berusa eller söva sig?
Om det så bara är genom att banka huvudet i en sten.
Det verkar vara en drift att fly verkligheten då och då.
Jag har alltid haft den.
Jag var den förste i min familj som studerade på college.
På examen såg mina föräldrar normala ut, vilket de var-
- 10% av tiden - när de var ute bland folk.
Min rumskompis var från Scarsdale, där allt var olikt West Virginia.
Kom in, grabben!
De andra visste saker som inte jag gjorde.
De var trevliga, men på fyra år kom jag inte över känslan av -
- att jag smitit in och snart skulle avslöjas som den bedragare jag var.
Nåt som fick den känslan att försvinna var droger och sex.
Mitt enda problem var att jag aldrig fick nog.
Under åren som följde hade jag en rad utmanande jobb.
Pumpbiträde, pizzabud... En massa jobb som började på "P".
Av nån anledning fick jag hela tiden sparken.
Till sist, när jag hade haft alla de här jobben, la jag märke till nåt.
Av nån anledning, antagligen för att jag var för påtänd för att prata...
Vart jag än tog vägen, pratade folk med mig.
Min bror började förgripa sig på mig...
De berättade allt.
Min riktiga pappa?! Vem är då...?
- Sina problem och innersta tankar. - Jag tror att han röker gräs.
Ibland låtsades de vilja ha råd, men ville bara ha nån som lyssnade.
Hon lämnade mig, och det bara gnagde och gnagde...
En dag när jag sprejade mot termiter fick jag plötsligt en vision.
Jag skulle använda min examen och skaffa ett jobb på kontor.
Jag sökte till statsförvaltningen och fick jobb på skatteverket -
- distrikt 14, huvudkontoret.
Jag började som kontorist, men avancerade snabbt.
Man tjänade mer ju högre man kom, vilket lockade mig -
- för även om jag trodde jag kunde sluta, så var jag beroende av kokain.
Det var den bästa hobby jag nånsin hade haft.
Men jag ville inte bli handläggare, som blev utskällda dagarna i ända.
Och att jobba med indrivning lockade mig inte alls.
Men det fanns ett jobb som såg kul ut - utredare.
Menar du att ditt sista jobb innan du blev psykolog -
- var som utredare på skatteverket?
- Alla har ett förflutet. - Du verkar ha haft flera stycken.
Det kändes som en rad separata liv utan nån koppling.
Det kändes bra varje gång jag lämnade ett liv.
Alla problem försvann. Jag hade inga vänner, ingen kontakt med min familj.
Det enda konstanta i mitt liv var drogerna.
En drogmissbrukande skatteutredare...?
Jag jobbade med en av de bästa, en fanatiker som hette Gregory.
Han satte alltid dit dem han var efter.
Han lyckades jämt. När han var klar kunde indrivarna ta över.
Vår specialitet var skumma metoder.
Vi var ett perfekt team -jag var knarkare, Gregory var galen.
Men det ursäktade inte att jag blev kär i hans fru Candy.
- Lär känna din terapeut. - Du var helt väck!
Det blev mycket värre.
Bästa sättet att klämma pengar ur folk var att skrämma dem -
- genom att starta en utredning, även om de var oskyldiga.
Distriktschefen bad oss att utreda en möbelfabrikör- Edmund Warris.
Påtryckningarna fick Gregory att förlora omdömet.
Vi bröt oss in i datorerna - sånt som inte ens skatteverket får.
Närjag tänker efter, måste Gregory ha vetat om Candy och mig.
Det gjorde honom säkert ännu galnare.
Det läskiga var att jag hade blivit den ansvarsfulle av oss.
Gregory och distriktschefen satte press på Warris revisor- Gorbeck.
De flesta revisorer har problem med skatteverket. Gorbeck hjälpte till.
Warris hotade att ta fallet till Washington.
I hemlighet hejade jag på honom.
Han trodde aldrig att revisorn skulle förråda honom.
Gregory och distriktschefen ökade trycket.
Det ingen visste var att Edmund Warris också hade ett förflutet.
Han hade kämpat mot depression i 30 år -
- och under utredningen slutade han ta sin medicin.
En tisdagsmorgon gick han till fabriken...
... skrev ett brev till sin familj...
... och sköt sig med en 9 mm pistol de hade där.
Distriktschefen skyllde på oss.
Han la ner utredningen och försökte göra sig av med oss.
Gregory kom hem full och klådde upp Candy.
Candy ville inte se mig mer. Hon hatade oss båda och stack.
För mig var det fullkomligt logiskt.
En anständig man var död, och jag bar en del av skulden.
Vad det än var, så kändes det som... botten.
Jag ville ge mig av, som Candy. Komma så långt bort från...
... mig själv som möjligt.
Och det gjorde du.
- Och drogerna? - Svårare än jag trodde.
Vid tredje försöket hittade jag ett ställe i öknen som drevs av munkar.
Och det funkade.
Namnet, då? Mumford. Varför välja namnet på stan du ska till?
Jag hade redan namnet när jag började leta efter nånstans att bo.
När jag såg stan på en karta tog jag det för ett tecken.
Mickie Mumford gick i miss Rice lekis med mig.
Han och hans föräldrar dog i en bilkrasch efter en Steelers-match.
Han var sex år, så det finns ett födelseattest, men inte mycket mer.
- Räcker ett födelseattest? - Det är grunden - resten köper man.
Har man jobbat på skatteverket, kan man ta sig in i register.
I ett fritt samhälle är man den man säger att man är.
Förstör man ett liv, kan man få en chans till.
Strax tillbaka.
Men du studerade väl psykologi? Du tog bara aldrig nån examen.
- Var psykologi ditt huvudämne...? - Engelsk litteratur.
Jösses! Men du är bra.
Jag vet hur det är att vilja lämna nåt bakom sig. Det vill de flesta.
Jag bara lyssnar.
- Nån duschar där nere. - Det måste vara Lily.
Jag skulle vilja bo i duschen. Jag skulle ta fem om dan, om jag hann.
Jag åkte till ett hälsohem uppe på ett berg i Tyskland.
De såg till att man var blöt hela dagarna.
Vem var du där med?
Det var inte bra.
Vi tar ett ånglok som går upp i bergen -
- och det är precis som det ska vara.
Vi tuffar fram i en öppen vagn...
...fantastisk utsikt, bergsluft...
Vid det här laget har vi varit gifta i fyra år.
Han vänder sig mot mig -
- och i en sekund såg han ut som när vi träffades.
Och så säger han att han föredrar när jag sätter upp håret.
Det där gick inte så bra.
Du klarar dig bra.
- Jag orkar nog inte hela rundan. - Det spelar ingen roll.
Jag låter irrationell, vilket jag antagligen är -
- men han tjatade alltid om vad han föredrog.
Jag var så utled på det.
I hela mitt liv har folk sagt åt mig att jag inte får till det.
Kan vi stanna en stund?
Du lurar mig att prata medan vi gör det här...
...för att du tror att det är bra för mig...
...och för att du är en sadistisk skitstövel.
- Du tror inte att det är fel på mig. - Nog är det fel på dig, alltid.
Den där drömmen om rörrensaren, t ex...
- Inget vidare, va? - Den var vidrig.
- Du vet säkert vad den betyder. - Det är uppenbart för ett proffs.
Jag avskyr drömmar som betyder nånting.
- Var det då ni skilde er? - Nej.
Det var bara början, vi fortsatte i ungefär ett år.
- Vems runda är det här? - Brady Pecks, 14 år. Min granne.
- Och var är han? - På scoutläger i fem dagar. Hurså?
Det här skulle passa mig. En 14-åring är inte svår att manövrera ut.
Tycker du om det? Då kommer jag i morgon bitti halv sex.
- Räknas det här som terapi? - Nej, men jag vill ha sällskap.
Hans beteende måste betraktas som olämpligt och oprofessionellt.
- Sköt era företag hur ni vill. - Mottagningar.
Visst... Tidigare var ni de enda psykologerna i stan.
Jag är psykiater - doktor Scheeler är psykolog, precis som Mumford.
Fascinerande...
Värdet på mottagningarna kan sjunka tack vare den här knäppgöken.
- Patientantalet är inte obegränsat. - Vad föreslår du, Lionel?
Skydda ert revir! Kolla upp honom. Jag anar ugglor i mossen.
Doktor Delbanco delar säkert min tacksamhet för din omtanke -
- men han håller nog med mig om att du missförstår vårt kall.
Det här är ingen manickbransch där man krossar sina konkurrenter.
Vad fan är en manick?
Vilket slöseri med tid.
Vilken skitstövel!
- Vad tror du, Ernest? - Det ligger nåt i det han säger.
Jag fick jobb första dagen, på Sutters bensinstation och fik.
Jag skulle tvätta av mig närjag hörde en massa gap -
- och fick mig en första glimt av värdinnans dotter.
Som tur var så var hon väldigt arg, men inte särskilt uppmärksam.
Eller så var det ingen olyckshändelse.
- Mr Follett... - Hon gav mig ett sexigt leende...
- Henry! - Vadå?!
- Sluta. - Jag betalar för det här.
- Nej, inte för det här. - Du tycker att det är osmakligt.
Vad jag tycker spelar ingen roll. Det är vad du tycker som räknas.
Jag gillar det. Är det så farligt? Bara för att man har fantasier...
Du kom inte hit för att du har livlig fantasi.
Du kom för att det håller på att ta över.
Det har jag aldrig sagt.
Var är din fru, Henry?
- Var är din fru? - Dra åt helvete.
- Vad sa du? - Jag trodde att vi pratade om mig.
Vi skilde oss.
Jag gjorde mig av med henne. Hon tillfredsställde mig inte.
- Jag var aldrig tillfreds. - Nu är vi på rätt spår.
Vad säger du?
Du är så elak.
Det där är assnyggt.
- Vad är det, Nessa? - Kolla benen! Hon är 2,50 m lång.
En sån kropp ska jag ha, jag har beställt den.
Den här klänningen måste opereras dit.
Var är stranden där alla har så vackra tänder...?
Coola ner dig.
Den här killen är urläcker, men inte av denna världen.
Utmärkta bröstmuskler, kindben som en mutant...
Vart ska du? Jag vill visa dig nåt, jag måste bara hitta den.
- Vi behöver inte ha nån session. - Jag vill ha det.
Jag tänkte visa dig sånt som intresserar mig -
- men du gillar det visst inte, vilket vi redan visste.
- Vad hände i dag? - Vad snackar du om?
- Har det hänt nåt i skolan? - Behandlingen var inte mitt påhitt.
Vill du sluta?
Jag tror inte att du vet vad du pratar om.
Hörde du talas om din psykologskola i en reklamsnutt, eller?
Jag vill leva i samma värld som de här människorna lever i.
Där är det aldrig nån som säger nåt -
- så alla är jättecoola.
Alla verkar vara så himla djupa.
Det är när folk öppnar munnen som det går åt skogen.
En kille i skolan heter Martin Brockett.
Han har en fantastisk bild av sig själv som ingen annan delar.
Han överöser mig med skit. Vem utsåg honom till min andlige ledare?
Om han vet så mycket, varför är hans bästa kompis ett.22 gevär?
Varför håller han på och springer efter mig?
Han tror nog att jag ska suga av honom.
- Tror du att det är det han vill? - Nej...
Jag vet inte vad han vill, men jag gillar inte att bli iakttagen.
Ingen har nånsin brytt sig om mig, och det passade mig utmärkt.
Hur har han mage att säga att jag inte respekterar mig själv?
Kolla i spegeln, din idiot.
Kul att ha er här!
- Jag heter Lily. - Vad är det frågan om?
De kommer flera gånger om året. - Mrs Saito, vad roligt!
- Var ska jag äta? - Du får klara dig själv i dag.
- Lily, det här är Skip. - Vad trevligt att träffas.
Jag dig också. Jag har varit hemma hos dig.
Uppe hos Doc. Det är ett fint hus.
Jag hörde din dusch.
Jag ser dig ofta. Jag visste inte att du var så ung fast du är så...
- Så rik? - Så framgångsrik.
Jag kanske är ung, men Doc kan tala om att jag är väldigt omogen.
- Är det en japansk restaurang? - Jag måste tyvärr gå.
- Det är mycket folk på en gång. - De kan bara välja på tre rätter.
Vilka då?
Köttfärslimpa, kalkonquesadilla och salade niçoise.
- Jag älskar salade niçoise! - Gör du?
- Kliv på. - Häftigt!
Doktor Mumford.
Kul att träffas, doktor Delblanco.
Det här är doktor Scheeler, stans andra terapeut.
Jag har hört mycket gott om dig.
Du hörde aldrig av dig. Jag ringde och bjöd dig på en måltid.
För att välkomna dig.
Förlåt mig, det måste vi göra.
- När? - Jag ska titta i min almanacka.
- Vad sägs om lunch? - Nu...?
...förintelseskräck till följd av en uppväxt med en frånvarande mor -
- men ingen undkommer dödsskräck. Den är masken i själva kärnan.
Och även om vi försöker glömma bort vår dödlighet -
- så kommer dödskallen att grina in på banketten.
Jag svamlar. Förlåt mig, det är ju dig vi ska prata om.
Ska vi?
Det Ernest menar, tror jag...
...är att vi är intresserade av annan metodik, annan träning.
Vi lär oss av varandra. Jag har lärt massor av Ernest... Dr Delblanco.
Och jag av Phyllis.
Vem leder institutionen på Kentuckyuniversitetet?
Min mentor var en fantastisk lärare, Benton Mandelbaum.
Han dog tragiskt när en paviljong kollapsade.
Gjorde du din praktik på en institution i närheten?
Flera stycken. Studievägledaren sa att vi skulle pröva olika miljöer.
Sjukhus, fängelser...
Ett tag satt jag i ett shoppingcenter, bredvid yoghurten.
- Intressant... Vad hette han? - Dorothy Fowler. Fantastisk kvinna.
Hon gick bort förra året i en tågkrasch. Jäkla Amtrack...
Jag läste österut, på Cornell.
Jag struntar i vad folk säger - det finns regionala skillnader.
Jag tyckte att behörighetsexamen här var svår.
Ja, den var tuff. Men det är bra - då håller man kvacksalvarna borta.
- Vad hette din examinator? - Wallace Franklin från Greensburg.
- Det var fruktansvärt. - Hur kan drakflygning vara lagligt?
Vi är intresserade av nya metoder. Hur ser ditt behandlingssätt ut?
Ja, ditt personliga behandlingssätt.
Jag har inget. Jag låtsas för det mesta.
Jag tror att de flesta problem är olösliga. De är för djupt rotade.
Det jag kan göra är att titta och lyssna mycket noga -
- och försöka få en glimt av det hemliga livet alla har.
Om jag får grepp om det så kanske jag kan hjälpa dem lite.
Jag förstår.
- Grälet hade inte med det att göra. - Jag vill veta vad ni grälade om.
Jag hade beställt "De 100 bästa böcker som skrivits".
Det var alla stora författare - Shakespeare, Dickens, Moby Dick...
- 100 böcker, Althea...? - Det hade inget med saken att göra.
- Vad hände? - Vi grälade på söndagen.
Han åkte till jobbet på måndagen och stannade i stan som vanligt -
- men på torsdagen kom han inte hem. Han ringde först på lördagen.
- Du måste ha varit orolig. - Det har hänt förut.
Jag är förskräckt över hur lite jag känner.
Jag förstår det inte.
Jag kommer säkert att bryta ihop snart. Eller hur?
- Knappast troligt. Vad sa han? - Att han inte tänkte komma tillbaka.
Och vet du vad jag ångrar mest?
Att jag lät barnen ta hans efternamn.
Han är en "införskaffare". Han gillar att skaffa saker.
Du tror att det har med mitt problem att göra! Att jag beställer saker.
Som om jag försökte överträffa honom.
Om jag bara var ett förvärv som han miste intresset för när jag var hans.
Nej, det är för enkelt. Dessutom gillar jag det.
I morse beställde jag en ostbräda i marmor från Horchowkollektionen.
Du vet hur vissa skitstövlar kan se på en kvinna med problem och säga:
"Hon behöver en ordentlig påsättning." Det kan ligga nåt i det.
Jeremy skötte inte sin del...
Vad spelar det för roll?
Varför känner jag mig upprymd?
Försöker jag förneka alltihop?
Förstår du hur det här känns?
Jag vet att tiden är ute, men jag måste få ur mig det här.
När jag gick på high school och hade lektion var det enda jag ville ha...
...ett passerkort. Det var det enda jag ville ha.
Jag tyckte om att röra mig fritt på skolan när alla andra var instängda.
Det är så jag känner nu.
Som om jag hade ett gigantiskt passerkort för en hel dag.
Herregud... Vad varmt det blev härinne...
Vi ses nästa gång. Vid det laget är jag nog fullkomligt förtvivlad.
- Ta bakvägen, om du vill. - Det är ingen skam att gå i terapi.
Goddag, mr Follett.
Ha det så trevligt.
Tack, Jennifer, nu tar jag över.
Kul att du kunde komma.
- Ingen har fått följa med hit ner. - Jag är hedrad.
Det är bara jag, Dino.
- Jag behöver ett råd. - Vill du ha råd av mig?
Häftigt!
Jag hoppas att det du ser inte får dig att tappa förtroendet för mig.
Läskigt, va?
Är du jätteäcklad?
Du är en visionär, det kan vara en börda.
Är det inte perverst?
Nån hade kommit på det förr eller senare ändå.
Jag trivs inte här. Kan vi gå nånstans där vi får vara i fred?
Inte jag, jag tänker lägga av.
Skip, du är fantastisk.
Det är ditt fel. Sen 48 timmar har jag tappat intresset.
- Vad har jag gjort? - Lily...
Det är ju fantastiskt! Du och Lily?
Hon vet inte om det än. Jag är den ende som är kär för tillfället.
Men jag är dökär. Hur kan jag hjälpa dig, Doc?
Förlåt...
Jag lyssnar.
Du vet säkert att det är olämpligt och oetiskt -
- för en psykolog att ha ett förhållande med en patient.
- Det verkar rimligt. - Ja, det är det.
Har du blivit kär i en av dina patienter?
Det är väl inte jag?
Nej, det är inte du, men jag gillar dig jättemycket.
Vad sägs om det här? Du är ju ingen riktig psykolog.
Fast det hjälper antagligen inte.
Jag förstår vad du menar. Det är rena soppan.
Verkar det inte väldigt praktiskt -
- att alla som kan styrka hans sak nyss har dött en exotisk död?
- Alla var inte exotiska. - Men alla är döda.
Och jag tycker att det är lite märkligt.
Men det är möjligt. Och hans behörighetsexamen är i ordning.
Det är hur lätt som helst att gå in i en dator och skriva in några siffror.
Han kanske inte ens gjorde proven.
Jag vet inte om det är så lätt att ta sig in i...
Du verkar ha svalt historien med hull och hår.
Du verkar välvilligare mot honom än jag förstår. Har jag missat nåt?
Vi har ingen anledning att misstro honom. Ska vi lyssna på Lionel?
- Förlåt, jag borde inte ha skrikit. - Nej, det är jag som är ledsen.
Jag beklagar att jag har tagit upp din tid...
...med sånt...
Sluta! Han är bara barnet. Jag skulle kunna vara hans...
Hans storasyster.
- Doktor Mumford... Kom in. - Hej, mr Crisp. Är Sophie hemma?
Träet är annorlunda här. Det är inte lika...
... jämnt som på vissa tävlingar...
- Skulle ni träffas? - Nej, jag fick ett infall.
Titta, vem som är här!
- Du har träffat Sophies mor. - Vi har träffats.
- Och det här är vår son Ben. - Det är en ära, doktorn. Sätt er.
Jag hinner nog inte. - Får jag träffa Sophie?
Ni måste, jag har sett fram emot att träffa er.
Sophie är inte här.
En vän kom och tog med henne ut på middag.
- En vän...? - Hon har levt upp tack vare er.
- Vad vill ni? - Vi behövde prata om en sak.
- Vad då? Vi har rätt att veta. - Det har vi inte alls.
Håll snattran, Ben.
- Är det nåt vi behöver veta? - Ja, jag borde tala om det för er.
- Jag kan inte behandla Sophie mer. - Äntligen lite sunt förnuft.
- Vad menar ni? - Det vet ni nog.
- Säg vad ni menar. - Dra åt helvete. Alltihop är trams.
- Sluta nu, säger jag! - Säger du åt mig? Den var bra.
- Det är bäst att jag går. - Varför kan ni inte träffa Sophie?
- Behandlingen fungerar ju. - Problemet är...
Du är en stor bluff. Du har inte en aning om vad som är fel med henne.
- Du går inte av för hackor. - Stick, din kvacksalvare!
Doktorn, vad är det för fel på henne?
Ingenting, antar jag.
- Sophies vän, vart tog han henne? - Det är en hon - Roxy.
- De gick till The Lantern. - Jaså, Roxy... Utmärkt!
Hej, är mr Follett här?
- Vad är det? - En idé jag fick.
Ska jag öppna det nu?
- Jag vet inte om det hjälper. - Vad är det tänkt att göra?
Det är nåt slags bilder som förföljer dig.
- Vilket jag inte håller med om. - Men du kom till mig.
Jag tror att bilderna präntades in i din hjärna när du var liten.
Kan vi sätta fingret på fantasierna, kanske du kan bli av med dem.
Jag tänkte att vi kunde testa ett experiment.
Och experimentet är härinne...?
Det är nog ingen bra idé. Jag är inte kvalificerad att göra det här.
- Vi glömmer alltihop. - Jag vill veta vad som är i paketet.
Det kommer inte att ha nån inverkan, jag skäms över att ha...
Du inte vet vad du snackar om, det har jag sagt hela tiden.
Och en titt på Förbundsarken, eller vad det nu är, gör ingen skillnad.
Tror du att du får gå härifrån utan att visa mig vad som är i paketet -
- så vet du inte mycket om Henry A. Follett.
- Mr Follett... - Kan det inte vänta fem minuter?!
Det är hon, sir... Jag skulle hämta er när hon hämtade ut sitt recept.
Jag är ledsen, jag måste...
Jag uppskattar det du försöker...
Jag vet inte hur jag ska tacka dig.
Vi ses på...
När det nu är.
- Hej, Henry. - Mrs Brockett...
Kalla mig Althea.
Låt mig berätta lite om receptet.
När jag gick i high school gick vi hit upp och hånglade.
- Jag tyckte om solnedgången. - Jag också.
- Vilket av dem? - Båda två.
- Varför kom du hem till oss? - Jag hade nåt att säga.
- Brorsan sa att du ville sparka mig. - Så kan man uttrycka det.
Men min mamma var så hemsk att du inte hade hjärta att överge mig.
Hon fick mig att uppskatta din far. Han är min nya hjälte.
Han var faktiskt en hjälte.
När han jobbade på kustbevakningen räddade han livet på tre personer.
Jag vet varför du tänker sluta träffa mig.
Du känner dig som en bedragare, som om du inte vet vad du gör.
Alla känner så ibland, som om vi inte är de vi borde vara.
Men jag måste säga dig, doktor Mumford...
Du har hjälpt mig oerhört mycket.
Du är så bra med människor - så insiktsfull. Du ser mig klart.
Du har fått mig att kunna erkänna vilken hemsk människa mamma är.
- Är det bra...? - Ja! Och min f.d. Man.
Han tog inte mig för den jag var och jag har insett vilket arsle han var.
Du är chockerande ärlig, det är det som gör dig så fantastisk.
Ingen man har behandlat mig så här. Jag känner att du lyssnar på mig.
Det här är lite pinsamt, men jag kan vara helt öppen med dig.
Tack vare den här terapin...
...så vet jag vad jag letar efter. Jag måste hitta en man som du.
Nån som inte är min psykolog, naturligtvis.
Och jag ska banne mig göra det. Du har gett mig modet.
Sophie, det gör mig väldigt glad.
Snubben är helt störd. Det sa jag åt honom.
"Om du tror att jag ska göra allt det för dig, är du helt störd."
- Vad sa han? - "Vilket vi redan visste."
- Vad ville han att du skulle göra? - Han bad mig sluta röka cigaretter.
Jag sa absolut aldrig i helvete, vilket du ser.
Sen sa han åt mig att sluta röka gräs, och jag sa nej.
Sen vill han inte att jag ska ha andra killar. Är vi ihop, eller?
- Nej igen? - Jag sa att jag ska tänka på saken.
Och den sista saken var helknäpp. Jag vet inte vad det är med honom.
Han vill att jag ska lägga ner tidningarna.
Jag vet inte om jag klarar det. Vi ska försöka ihop - som A. A, eller så.
Jag fick honom att fimpa geväret. Inget mer smygande i skogen.
- Gick han med på det? - Han är patetisk - rena hundvalpen.
Jag vet inte hur länge jag står ut.
Jag har två armar och två ben, jag behöver inga mer bihang.
Jag måste sticka.
Tjena, doktor'n! Får du nån ordning på henne?
- Hur är det? - Utmärkt.
Min familj har blivit 500 gånger bättre.
Kom, Vanessa.
- Doktor Mumford? - Kan jag hjälpa dig?
Jag heter Gilroy. Jag är från behörighetsnämnden.
Ingen fara, den bits inte.
Enligt paragraf 1294, 67 B har du rätt att underrättas om -
- att din legitimation är under granskning.
- Vill du komma in? - Nej, det hinner vi med sen.
- Hur kommer det här sig? - Det får jag inte berätta.
Ibland är det bara en rutinkoll, ibland har vi fått ett klagomål.
Vid lunchen när du sa att alla har ett hemligt liv klack det till i mig.
Jag kunde inte fortsätta förhållandet med doktor Scheeler.
Phyllis fick inte ut det hon behövde heller.
Det som började som genuin respekt för den andres yrkeskunskap -
- och förvandlades till ömsesidig attraktion -
- hade på nåt sätt blivit ett ganska stormigt sexuellt förhållande...
Jag ska inte gå in på det i dag -
- men om vi fortsätter träffas, vilket jag hoppas -
- så är det vissa aspekter av det jag skulle vilja titta på.
Gudarna ska veta att jag har lyssnat på snaskiga...
Jag ville bara tala om vilken effekt din kommentar hade på mig.
Jag hoppas bara att den inte slår tillbaka mot dig själv.
Hur menar du?
När jag gjorde slut, blev Phyllis väldigt upprörd -
- och fast besluten att följa upp vissa... misstankar hon har hyst.
- Vad då för misstankar? - Om dig.
Din bakgrund, dina kvalifikationer...
Phyllis blandade ihop dig med ilskan hon kände mot mig...
...och gick till behörighetsnämnden.
Men jag har goda nyheter också. Phyllis ska flytta härifrån -
- vilket gör att du är den ende psykologen som blir kvar.
Lämnar hon Mumford? Så tråkigt.
Mina känslor är blandade, vilket man inte kan säga om min fru.
Gubben Sutters unga brud hade fått ut mig på djupt vatten -
- och nu fick jag mitt livs värsta kok stryk.
Hade de jävlarna bara varit två, hade det varit lite jämnare.
Värdinnan var bra på en massa saker-
- men sjukvård var inte en av dem.
Jag hade tur, för en av de andra gästerna...
... bruden som bodde på bottenvåningen...
... var sjuksköterska.
Hon kunde få en att må bra på sätt man inte lär ut på sköterskeskolan.
Jag är glad för din skull. Jag tror att vi gör framsteg.
Jag också, doktorn. Och du anar inte vad det där paketet betydde för mig.
Jag måste prata med dig... doktorn. Får jag komma in?
Visst.
Vi har bara setts här en gång. Så här ska doktorn träffa patienten.
Vi kanske borde ha inlett en mer traditionell läkar- patientrelation.
- Är det nåt som är fel? - Ja, nånting är helt fel.
- Du är upprörd. - Så intuitivt!
Du kanske kan gissa vad som gjort mig upprörd?
- Är det nåt du har hört om mig? - Nej, det är det inte...
- Borde jag ha hört nåt? - Berätta vad som är fel.
Kan jag...?
Jag tänker gå rakt på sak. Det är ju det man har psykologer till.
För det första... Jag mår mycket bättre.
Jag vet inte om syndromet helt enkelt har försvunnit -
- men jag mår 100% bättre än när jag först kom hit.
Trots det så kan jag inte bedöma situationen på ett realistiskt sätt.
Eftersom jag mår så mycket bättre, vilket jag tror är din förtjänst -
- så kan jag mycket väl missbedöma mina känslor.
Jag är inget oskrivet blad. Jag är inte tappad bakom en vagn.
Jag vet lite om psykologi, jag läste tre kurser på college.
Ingen av dem var över 200-nivån, men jag genomförde dem -
- och det var ett koncept jag minns mycket väl.
Överföring.
- Överföring? - Ja, och det lider jag av.
Jag har överfört mina känslor av tacksamhet och lättnad på dig.
Jag har blandat ihop alla varma känslor med känslor för dig -
- så nu lever jag i villfarelsen att...
...jag älskar dig.
Du förstår säkert att jag ifrågasätter dina metoder.
Risken för att jag ska blanda ihop begreppen ökar naturligtvis -
- när vi tar promenader i skogen och gör en massa romantiska saker.
Vi delade ut tidningen tillsammans, för jösse namn!
Förstår du att jag är lite uppretad -
- med tanke på att den så kallade kärleken jag känner bara är båg -
- och bara ett hopplöst fall av... överföring?
Ja.
Du kanske borde tänka över hur du ska fixa det här.
Och när du vet det, kan du väl höra av dig?
- Du får inte bli arg på Skip. - Har han berättat?
Vi hade aldrig blivit ihop, om det inte hade varit för dig.
- Ni hade träffats i nån dusch. - Får jag ge dig en sak?
Jag har ett råd att ge dig. Gör det svåra.
- Är det allt? - Städa upp röran, hur det än blir.
Jag kanske hamnar i fängelse.
Det är hårt. Jag känner verkligen med dig.
Men Skip säger att du är kär.
Då är det värt det.
Jag berättar för henne i kväll.
I kvällens "Olösta mysterier".
En rad iakttagelser fick Arizona att tala om ufon och utomjordingar.
Militären pratar om lysgranater, men ögonvittnen håller inte med.
Sharon Kinney visste vad hon ville ha - sex och pengar.
Men skulle hon döda för att få storkovan?
En drogklinik i den sydvästra öknen, som drivs av munkar-
- är skådeplatsen för ett mystiskt försvinnande -
- när en statlig utredare försvinner spårlöst.
Du kanske kan hjälpa till att lösa ett av kvällens mysterier.
Inblandad i hemliga operationer i skatteverkets maskineri...
Men pressen kanske blev för stor.
Trots en lysande framtid som utredare-
- hamnade han i en nedåtgående spiral av drogmissbruk.
Vi pratade inte mycket efter att våra föräldrar dog -
- men han var missnöjd med livet. Han hamnade i dåligt sällskap.
Hans f.d. Partner arbetar numera som polis i Pennsylvania.
Han var besatt, han kunde inte alltid sätta gränser-
- men jag hade lagt min fru... mitt liv i hans händer. Vad sa jag?
Båda delar, faktiskt. Men jag var inte förvånad när han försvann.
Vem var den här gåtan? En modig tjänsteman eller en knarkare?
Hans sista kända uppehållsort var här i Arizonaöknen -
- där han togs emot av munkar.
Vi pratar inte om våra gäster, men jag kan säga det här om vår orden.
Vi tycker att alla har rätt att börja om från början.
Alla har rätt att få en andra chans.
Det kanske var den chansen den nu nyktre pilgrimen tog -
- en novemberdag när han lämnade kliniken för att inte mer höras av.
Jag vill veta i fall han lever.
I så fall hoppas jag att han är lycklig och att hans nya liv är...
Jag hoppas att han har hittat vad han letade efter.
Om du vet nåt om den här mannen eller var han håller hus -
- ta kontakt med din lokala polis eller sheriffen i Cochise County.
Nämen, se vem som är här... Vem är det, egentligen?
- Får jag träffa Sophie? - Nej, jag vet inte vem du är.
Jag genomskådade dig genast, din bedragare.
Jag vet vad du är ute efter. Jag visste det då - jag vet det nu.
- Vad är jag ute efter, mrs Crisp? - Sophie! Du är ute efter min dotter.
- Jag måste erkänna att du har rätt. - Det kan du glömma.
- Du ligger illa till. - Mamma!
Gå härifrån!
- Jag antar att du såg programmet. - Vilket program?
Delvis. Vi tittade på "Cityakuten" tills nån ringde.
Du fattade nog det väsentliga.
- Förstår du vilket svek det här är? - Ja.
- Hur misshandlad jag känner mig? - Det är du inte ensam om.
- Så du känner dig misshandlad?! - Nej, men mina andra patienter.
- Det luktar tjära och fjädrar. - Det förtjänar du.
Jag borde vara rasande!
- Jag är rasande! - Men...?
Ingenting. Jag är skitförbannad, du har gjort nåt hemskt.
Jag vet. Tro mig, jag vet.
Det är bara en sak jag vill att du ska tänka på innan du avfärdar mig.
- Kan du tänka på saken? - Vet inte, jag är på dåligt humör.
Jag älskar dig mer än jag har älskat nån eller nånting i hela mitt liv.
Jag vill tillbringa resten av mitt liv med dig, mitt riktiga liv...
...men jag vet inte om du känner likadant.
Det gör jag, liksom.
- Men först måste du berätta en sak. - Vad som helst.
Vad heter du?
Kan svaranden ställa sig upp?
Sätt dig, Lionel.
Förstår du hur allvarliga brotten du står åtalad för är?
Inser du hur lömskt det är att nästla sig in i människors innersta tankar -
- och hemliga liv?
Människor som kommit till dig i tron att du vet vad du gör -
- och att du är den du säger.
Många av dina patienter har trätt fram och berömt dig -
- och din skicklighet. Det är oviktigt för mig, förstår du det?
Jag beklagar att maxstraffet i den här delstaten -
- bara är sex månaders fängelse -
- och böter på högst 2000 dollar.
Jag är ledsen, fru ordförande. Jag är ledsen att det stör er.
- Är du oförskämd? - Nej, jag visade förståelse. Förlåt.
Du kanske har förståelse för det här också. Maximala böter.
Tre månaders fängelse, tre månaders husarrest.
Straffet träder genast i kraft på Orchard Valley-anstalten.
Rätten ajournerar sig.
- Det är rena lyxhotellet. - Tack för hjälpen, Lionel.
- Grattis, Doc. - Jag får ut honom efter halva tiden.
- Du var imponerande. - Det var aldrig nån tvekan...
- Du kom lindrigt undan. - Väntar du på mig?
- Det gäller ju bara några veckor. - Kommer du att vara här?
Jag har inte energi för att sticka härifrån så fort.
Gör det bekvämt för dig, vi har tre timmars körning framför oss.
- Du är psykologen, va? - Nej, inte egentligen.
- Men du sysslar med terapi. - Inte nu längre.
Men du har hjälpt människor i den här stan.
Jag vet inte. Men det är över nu.
Jag och frugan har ett litet problem.
Har du nåt emot i fall jag berättar om det?
Sätt i gång.
Översättning: Ingrid Andersson
Ansvarig utgivare: Mats Caneman Buena Vista Home Entertainment AB
Ripped by: SkyFury